![Bernolak_Anton new](http://biografia.sk/wp-content/uploads/2013/03/Bernolak_Anton-new.jpg)
Anton Bernolák
(03.10.1762 – 15.01.1813)
Rímskokatolícky kňaz, jazykovedec – kodifikátor prvej spisovnej slovenčiny (bernolákovčiny).
Životopis
Detstvo a vzdelanie
Narodil sa v Slanici na Orave. Pochádzal zo zemianskeho rodu Bernolákovcov. Štúdium začal v roku 1774 na gymnáziu pravdepodobne v Ružomberku. Pokračoval na Emerciáne v Bratislave kde sa venoval rétorike, filozofii a poetike. Neskôr navštevoval Štefaneum v Trnave kvôli filozofii. Hneď nato teológiu vo Viedni a svoje štúdiá ukončil v roku 1787 na generálnom seminári v Bratislave. Ovládal niekoľko cudzích jazykom medzi nimi aj cirkevné.
Jazykovedná tvorba a povolanie kňaza
Bol zanieteným stúpencom osvietenských reforiem Márie Terézie respektíve jej syna Jozefa II. V roku 1787 je vysvätený za kňaza v Trnave. Následne nastupuje ako kaplán v obci Čeklís (dnes Bernolákovo) neďaleko Bratislavy. V tom istom roku kodifikoval prvý slovenský jazyk (bernolákovčinu). Jej základom bol západoslovenský kultúrny jazyk. Ako vysvetlenie svojho postupu napísal knihu Dissertatio-critica de literis Slavorum (Jazykovedno kritická rozprava o slovenských písmenách). Svoje presvedčenie v správnosť nového slovenského jazyka musel často hájiť pred Jozefom Ignácom Bajzom. (Bajza chcel spisovnú slovenčinu pôvodne uzákoniť ešte pred Bernolákom). Zaviedol fonetický pravopis („píš ako počuješ“). Gramatickú stavbu jazyka vyložil v diele Grammatica slavica (Slovenská gramatika) v roku 1790. Svoju prácu na uzákoňovaní slovenského jazyka dokončil 6-zväzkovým prekladovým slovníkom Slovár Slovenski Česko-Laťinsko-Nemecko-Uherski (vyšiel až po jeho smrti 1825-1827).
Od roku 1791 pôsobil ako tajomník a kancelár arcibiskupskej vikariánskej kancelárie v Trnave. V roku 1792 viedol zriadenie Slovenského učeného tovarišstva. Svojimi pobočkami po celom Slovensku šírilo osvetu a literatúru v novom spisovnom jazyku. V roku 1797 sa stáva farárom v Nových Zámkoch. Neskôr zároveň aj dekanom okresu a správcom hlavnej mestskej školy.
Na začiatku roka 1813 po srdcovej príhode Anton Bernolák vo svojich päťdesiatich rokoch zomiera.